![Sofie Isager Ahl: Naboplanter Sofie Isager Ahl: Naboplanter](https://www.herlevbibliotek.dk/sites/default/files/styles/ding_secondary_large/public/skaermbillede_2020-04-20_kl._13.50.57_cropped.png)
"Det er endnu for tidligt at blomstre"
Titlen på denne artikel er et citat fra Sofie Isager Ahls fine lille bog "Naboplanter". Isager Ahl er antropolog og skriver nænsomt, sansende og respektfuldt om de planter, hun møder.
En naboplante er en plante, der bærer på noget, et stof eller en særlig evne, som kan være gavnlig eller sårende for andre plantearter. I bogen beskrives hybenroser, brændenælder, fluer, regnorme og vinbønder, der alle er en del af det samme kredsløb. Her er det påskeliljer:⠀
”Før solen kom, stod påskeliljerne og nikkede med deres gule hoveder.
Forsigtig, forsigtig, sagde hun. Det er ikke forår endnu.
Det er endnu for tidligt at blomstre.
Men lyset tog til.”
"Naboplanter" er desværre ikke på eReolen, men du kan reservere den og læse den, når biblioteket åbner igen.
Du kan også sætte den på din huskeliste, der nu også findes i app'en Biblioteket.
Når vi kan følges med naturen
Digteren Rasmus Nikolajsen er blevet far. Nikolajsen bruger altid to ting når han skriver: et system og naturen. Det kan for eksempel være maks. otte linjer pr. side og en nedlagt lufthavn udenfor Berlin, hvor bellis nu fylder landingsbanen i stedet for flyvemaskiner.
I hans nyeste digtsamling "Barnevognshaiku" er systemet den gamle japanske haiku-form, der består af fem-syv-fem stavelser i hver linje.
Han har skrevet et haikudigt på hver af sine ture med sin datter i barnevognen. Det var i april-maj, og derfor følger digtene følelserne ved at være blevet far, og i takt med at barnevognen ruller, bliver det mere og mere forår:
"Enkelte kviste
blomstrer. Er jeg begyndt at
blive gråhåret?"
"Barnevognshaiku" og flere af Rasmus Nikolajsens digtsamlinger kan lånes på eReolen.
Vandretur på Færøerne
Rùni Weihe er netop debuteret med den lille bog "Bølger over det høje græs". Det er digte og dagbogsnotater fra en vandretur i den færøske natur, gennem det landskab, vores hovedperson er formet af. Om ensomhed, selvbillede, tilhørsforhold og vandring – hele tiden spejlet i øens landskaber af hav, fugle, græs, vind:
"Strandskader starter en stafet og strækker advarsler ind i fjorden.
En gravemaskine står over vejen med næbbet nede i en nygravet grøft."
"Bølger over det høje græs" kan lånes på eReolen.